Bathsheba Everdene.
Bathsheba.
Jeg har altid syntes, navnet lød sært. Jeg bryder mig ikke om at høre det.
Mine forældre døde, da jeg var spæd, så jeg kan ikke spørge, hvor det stammer fra.
Jeg har vænnet mig til at være alene.
Lidt for meget endda, mener nogle.
DORSET, ENGLAND 1870 320 KM UDEN FOR LONDON
Jeg er for selvstændig.
Frøken!
Mit tørklæde.
Jeg tabte det.
De må være gårdmand Oak.
Gabriel, ja.
Min tante har fortalt om Dem. Jeg arbejder på hendes gård vinteren over.
Det her er Deres jord.
Jeg færdes her uberettiget.
De er velkommen her.
- Godeftermiddag, gårdmand Oak. - Godeftermiddag, frøken.
Højre om, George.
Venstre om, George! Stop, George!
Stop!
Stå. Stå.
Stå, George.
Venstre om!
Venstre om, George!
Unge George ved ikke, hvornår han skal stoppe.
- Hvad hedder den her? - Gamle George.
- Morer De Dem over mig?
Du godeste, det er hr. Oak.
Derefter skulle hun være guvernante, men hun var alt for vild.
Det har hun altid været.
Frøken Bathsheba Everdene.
Jeg har et lam med til Dem.
Tak, hr. Oak. Hvor er det kært.
Det er blevet født for tidligt og vil ikke overleve vinteren,-
- så jeg tænkte, at De gerne ville opfostre det.
Tak, det var meget venligt af Dem.
Jeg laver noget te.
- Jeg kom ikke på grund af lammet. - Sig frem.
Frøken Everdene, jeg ville spørge ...
... om De vil gifte Dem med mig?
Jeg har aldrig friet før.
Nej.
Det håber jeg da ikke.
Nå ...
... måske skulle jeg...
- Måske skulle jeg gå. - Visse ting må tages i betragtning.
Venter nogen på Dem?
Nej, men det betyder ikke, at jeg vil gifte mig med Dem.
Jamen så farvel.
Hr. Oak!
Hr. Oak! Vent!
Jeg sagde ikke, at jeg ikke ville gifte mig med Dem.
Jeg har aldrig tænkt over det.
Jeg har 40 hektar jord og 200 får.
Hvis jeg betaler lånet af, er gården vores.
De kunne få et klaver om et år eller to.
Blomster og fugle i bur og et stativ til agurker.
Et barn eller to.
- Hr. Oak ... - Eller flere.
Jeg vil altid være der for Dem.
Hr. Oak, jeg vil ikke have en mand.
Jeg vil ikke være en mands ejendom.
Jeg ville gerne stå brud, hvis jeg kunne slippe for at få en mand.
Det er noget sludder.
De er bedre stillet end mig, hr. Oak.
Jeg har en uddannelse og intet andet.
- De kunne få en, der var meget bedre. - Det er ikke derfor.
Jeg er for selvstændig til Dem.
Hvis jeg skal giftes, skal jeg tæmmes, og det ville De ikke være i stand til.
De ville komme til at foragte mig.
Det ville jeg ikke.
Aldrig nogensinde.
Farvel, frøken Everdene.
Hvad er der, gamle dreng?
Bliv her.
Bliv her, Gamle George. Bliv her.
George!
Nej!
Vær så artig.
Det fornøjer os ikke.
Vi ønsker Dem alt godt, hr. Oak.
Bathsheba.
Hvad er der?
Min egen. Det er din stakkels onkels testamente.
Hvad står der?
Læs det.
Læs!
Han har efterladt alt til dig. Det hele er dit.
Du godeste.
Pas godt på dig selv.
Kom så.
Farvel.
Hvem vil slutte sig til os?
Hvem af jer vil trække i den skarlagensrøde uniform-
- og stolt tjene sin dronning og sit land?
Opleve verden.
Stil Dem op i en række foran i god ro og orden.
Den herre med stråhatten, træd frem.
Det er min kæreste.
Dem ved siden af den kønne dame.
De ligner et rigtigt mandfolk.
Slut Dem til os.
De ville blive en god soldat.
- Vi har plads til mænd af Deres støbning. - De får kost og logi.
Hvem vil have en god løn?
Undskyld.
Tag til Weatherbury, hvis De søger arbejde.
Der ligger en gård, som har brug for hjælp.
Det vil jeg gøre. Tak.
De burde have en kappe på i sådan et vejr.
Francis vil sørge for mig.
Vi skal snart giftes.
Farvel.
Få en pæn løn, og gør Deres familie stolt.
Kost og logi. Hvem vil slutte sig til os?
Væk folk på de andre gårde!
Få dem herhen! Vi har brug for hjælp!
Vi har brug for flere mænd! Væk dem!
Hent brødrene Smith først.
Pas på, ilden breder sig.
Hvem bestemmer her?
Vi mister høstakkene! Høstakken er gået tabt.
Vi må redde laden. Hjælp mig!
Kom nu, hent mere vand! Hent mere vand!
- Vi må skubbe den ud. Kom nu! - Træk!
Træk!
Kom så, skub!
Alle mand ud! Alle mand ud!
Mere vand herhenne! Laden går op i flammer!
Få sækkene ud. Taget er ved at styrte sammen!
Hvad laver han deroppe?
Mister vi laden, mister vi det hele.
Joseph, hent kostene og lad os få ryddet op her.
Fart på, folkens, nu kommer ejeren.
Hr. Oak, er det Dem?
Mangler De en hyrde, frue?
Jeg står i stor gæld til Dem, hr. Oak.
Havde jeg mistet alt det her, havde jeg mistet min gård.
Deres gård?
Min arv og mit hjem et stykke tid, da mine forældre døde.
Da min onkel gik bort, efterlod han den til mig.
Den er godt nok lidt nedslidt nu,-
- men engang var det den flotteste gård i miles omkreds.
Og det har jeg i sinde at gøre den til igen.
Måske finder De tanken latterlig.
Den luksus har jeg ikke længere.
Det gør mig meget ondt at høre om Deres ulykke, hr. Oak,-
- men hvis vores ændrede forhold sætter Dem i forlegenhed ...
På ingen måde ... frue.
Billy Smallbury? 9 shillings og 8 pence.
Joseph Poorgrass?
- Kom nu, Joseph. - Kom nu, knægt.
Tag hatten af.
- Og hvad laver du så, Joseph? - Jeg laver alt muligt.
Om foråret skyder jeg råger og hjælper med at slagte svin, hr.
Jeg mener, frue.
7 shillings og 9 pence. Og 9 oveni, fordi jeg er ny.
Tak, frue.
Fanny Robbin?
Hvor er Fanny Robbin?
Hvor er hun?
Hun er stukket af, frue.
Hun er rejst med en soldat.
Ikke en soldat, en sergent.
Forvalter Pennyways?
Her har De 10 shillings og 10 oveni.
Hvorfor?
Hermed slutter vores forhold. De er afskediget.
Hvabehar, frøken?
Da min onkel levede, var dette en fin, produktiv gård.
Efter hans død er den gået i forfald.
Sådan kan De ikke skille Dem af med folk.
Jeg har besluttet mig for ikke at have en forvalter.
Hvis De vil høre efter et øjeblik.
En brand truede med at ødelægge laden, og De var ingen steder at finde.
Jeg har ikke brug for en mand som Dem.
De er afskediget.
Gå, mens De kan.
I har alle mødt vores nye hyrde, hr. Oak.
Har De forstået Deres pligter, hr. Oak?
Ellers så spørger jeg, frue.
Fra nu af har I en frue, ikke en herre.
Uanset om jeg har evner for landbrug, vil jeg gøre mit bedste.
Tro ikke, fordi jeg er en kvinde, at jeg ikke kender forskel på skidt og godt.
Jeg vil være oppe, inden I vågner.
I marken, inden I er oppe.
Det er min hensigt at forbavse jer alle.
Tilbage til arbejdet.
Skal jeg vente her?
Nej.
Sludder, Liddy. Du er min selskabsdame.
- Dem alle sammen? - Dem alle sammen.
Hold hovedet højt, Liddy. Hvis de stirrer, så tøv ikke.
Vi har lige så meget ret til at være her som alle andre.
Godmorgen.
- Liddy, vil du lægge varerne frem? - Ja, frue.
Mine herrer, skal vi komme til sagen?
Vær så artig. Hvis De mærker efter, kan De mærke kvaliteten.
- Det er godt korn, frøken. - Tak.
Måske skulle vi gå, frøken.
- Men intet af det er lige så godt. - Det må jeg lade Dem.
- Hvis De hellere vil gå et andet sted hen ... - Gårdmand Stone?
Jeg er frøken Everdene. Gårdmand Everdenes niece.
Han talte om Dem med stor beundring.
De kan godt prøve et andet sted, men kornet har aldrig været bedre.
- Hr. Stone? - Hvor meget?
- 5 pund for otte skæpper. - 3 pund og 10 shillings.
Det er det samme korn, hr. Stone. De betalte min onkel 5 pund.
3 pund og 10 shillings.
Den herre vil betale mig den rette pris.
Åbenbart ikke.
- 4 pund. - 4 pund og 10 shillings.
4 pund og 5 shillings.
Jeg må hellere gå videre.
- Liddy, vil du hjælpe mig med den herre? - Naturligvis.
Vil De gerne have en prøve?
- Hvor meget? - 5 pund for otte skæpper.
Udmærket.
4 pund og 10 shillings.
Han er rig og flot. De lokale piger er kulrede med ham.
Søstrene Taylor har forsøgt sig i to år.
Jane Perkins brugte 20 pund på nyt tøj-
- og kunne lige så godt have smidt pengene ud ad vinduet.
Rygtet siger, at da han var ung, gav hans kæreste ham løbepas.
Det siger folk altid.
Kvinder giver ikke mænd løbepas. Mænd giver os løbepas.
Har nogen givet Dem løbepas, frøken?
Absolut ikke.
Der var en, der friede til mig for nogen tid siden.
Men jeg var for rastløs til at lade mig binde.
Hvilken luksus at have et valg.
"De kan kysse min fod. Mit ansigt er forbeholdt munde af betydning."
Sådan var det slet ikke.
Hvorfor?
Elskede De ham?
Nej, men jeg syntes godt om ham.
Det er alligevel umuligt nu.
Hr. Boldwood.
De må ikke skyde mig.
Jeg havde ikke til hensigt at skyde Dem.
Jeg er frøken Everdene, Deres nabo.
Gårdmand Everdenes niece.
Jeg driver gården alene nu.
De vil sikkert klare Dem godt.
Omstændighederne taget i betragtning.
Nå, men som De siger, så er vi naboer.
Se, hvad jeg har her.
- Hvad er det? - Hør engang.
"Roser er røde, violer er blå.
Jordbær er søde, du ligeså."
Det er et valentinskort. Jeg vil sende det til Joseph Poorgrass,-
- bare for at se panikken i hans dumme ansigt.
Stakkels dreng. Er det ikke lidt for meget?
Hvad så med hr. Oak?
Nej, ikke hr. Oak.
Tænk, hvis vi sendte det til hr. Boldwood.
Sådan som han ignorerede Dem og var højt på strå.
Hr. Boldwood?
Måske ikke.
Hvorfor ikke?
Jeg tror ikke, han vil forstå humoren.
Måske ikke, måske er det for meget.
- Hr. Boldwood. - De har ret. Måske er det for meget.
- Vi lader bogen bestemme. - Liddy!
Kom nu.
- Hvis den er åben, er det Joseph. - Nej, Jan Coggan.
Hvis den er åben, er det Jan Coggan. Er den lukket, er det Boldwood.
Roser er røde, violer er blå. Jordbær er søde, du ligeså.
- Sergent Troy, klokken 11. - Ja, sergent Troy. Og ...?
- Frøken Fanny Robbin. - Velkommen. Gå ned foran.
- Hvor er hun? - Det ved jeg ikke.
Der kommer hun.
Undskyld, jeg kommer for sent.
Nu varer det ikke længe.
Vi er samlet her for Guds åsyn ...
- Jeg kan kun vente et par minutter mere. - Hun skal nok komme.
Hvad foregår der?
Jeg tror ikke, hun kommer.
Kom så, af sted med jer. Sådan, af sted.
- Godmorgen, min egen. - Kom så.
I med dem, John.
Frøken Everdene er her, så gør jeres bedste. Jeg holder øje med dig, Coggan.
Hold mund, Liddy.
Hvad laver du?
Vil De give en hånd med?
- Tror De ikke, jeg ville det? - Nej, det ville De ikke.
Kom her.
Hun går i.
Godt klaret, frue.
Gør plads. Se engang, Joseph.
Godmorgen, hr. Boldwood.
Frøken Everdene, hr. Boldwood vil gerne veksle et ord med Dem.
Hr. Boldwood. Naturligvis.
400 hektar land med en blanding af pløjejord og husdyr,-
- som støder op til Everdene.
En frugthave og et drivhus.
Jeg har nogle interessante svin.
Måske en anden gang.
Tak.
De har et meget smukt hus.
Hr. Boldwood?
Frøken Everdene.
Jeg ønsker ...
... meget højere end noget andet ...
... at få Dem til hustru.
Frøken Everdene, vil De gifte Dem med mig?
Jeg ...
Jeg føler ...
... selvom jeg har stor respekt for Dem ...
... så nærer jeg ikke de følelser, der ville berettige ...
... at jeg takkede ja.
Jeg er blevet skuffet før ...
... men jeg ville aldrig have spurgt, hvis jeg ikke havde ...
... haft grund til at tro ...
... medmindre jeg tager fejl.
Valentinskortet.
Nej, De tager ikke fejl, men jeg skulle aldrig have sendt det.
Tilgiv mig, det var ubetænksomt at forstyrre Deres sindsro.
- Så det var ment som en spøg? - Nej, ikke som en spøg.
Ikke just. Det var ubesindigt.
Javel.
Måske synes De, jeg er for gammel?
Men jeg vil sørge bedre for Dem end en på Deres egen alder.
- Det tror jeg gerne ... - Jeg vil beskytte Dem.
De vil få kjoler ...
... en gig og et klaver.
Jeg morer Dem.
Nej.
Det er bare det ...
... at jeg har et klaver.
Og jeg har min egen gård.
Jeg har ikke brug for en mand, uanset hvor beæret jeg er over tilbuddet.
Jeg tror gerne, jeg vil hjem.
Ja ... jeg ...
... jeg får nogen til at køre Dem.
Hr. Boldwood, jeg har gjort Dem trist. Det var meget slemt af mig.
Vil De overveje det?
Lad mig tænke over det.
Ja.
Jeg vil give Dem tid.
Jeg vil vente.
De arbejder længe, hr. Oak.
Vil De lære mig det?
Værsgo.
Drej hjulet.
Hold den på skrå.
Og lad den glide blidt. Drej hjulet.
Lidt hurtigere. Sådan, rigtig godt.
- Lad den så glide. - Jeg ... den ...
... sidder fast.
Jeg ville spørge, om folkene sagde noget om hr. Boldwood i dag?
- Det gjorde de. - Hvad sagde de?
At I ville blive gift, inden året er omme.
Fortsæt.
Det vil jeg gerne have, De modsiger.
- Bathsheba ... - Frøken Everdene, tak.
Hvis hr. Boldwood virkelig friede til Dem,-
- vil jeg ikke fortælle løgnehistorier blot for at behage Dem.
De skal bare nævne, at det måske ikke er sandt, at vi skal giftes.
Det kunne jeg godt, men jeg kunne også sige min mening om det, De har gjort.
Det tror jeg gerne, men jeg vil ikke høre Deres mening.
Formodentlig ikke.
Hvad er Deres mening?
At De bærer skylden for at lave løjer med en mand som hr. Boldwood.
Deres handlinger var uværdige.
Uværdige? Må jeg spørge, hvori min uværdighed består?
Måske i at have afvist Dem?
Det er jeg for længst holdt op med at tænke på eller ønske.
Men at forlede en mand, De ikke bryder Dem om, er under Deres værdighed.
Ingen mand skal kritisere min private opførsel.
Vær venlig at forlade gården, når ugen er omme.
Jeg foretrækker at rejse straks.
Så rejs. Jeg vil aldrig se Dem igen.
Udmærket, frøken Everdene.
Rolig nu. Sådan.
Hvad er der i vejen med dem?
De brød gennem hegnet og spiste kløver. Det får deres maver til at svulme op.
- Hvad skal vi gøre? - Ingenting. Hele flokken er færdig.
Vil de alle sammen dø?
- Højst sandsynligt. - Her er et til, frue.
Der er kun en måde at redde dem på. At lave hul i siden på dem.
Med et hult rør med et spyd indeni.
Kan De gøre det?
- Det her er stadig i live. - Nej.
- Kan jeg? - Du godeste, nej.
En tomme til højre eller venstre, og De slår fåret ihjel.
Som regel kan ikke engang en hyrde gøre det.
Hvem kan så?
Gabriel.
Gabriel!
Gabriel Oak, vent!
Frøken Everdene har brug for Dem.
Hvorfor kommer du alene? Fandt du ham?
Ja, frøken.
Hvad sagde han?
Han sagde ...
Joseph?
Han sagde, at De skulle komme personligt og bede ham høfligt om det.
Hvor får han de fine fornemmelser fra? Jeg gør det ikke.
Det sagde han, De ville sige. Jeg skulle svare: "I nøden må man bøje sig."
Hr. Oak.
Gabriel.
Du må ikke forlade mig, Gabriel.
Jeg har brug for din hjælp.
Gør plads til mig.
- Jeg vil se det. - Hold nu op, Liddy.
Find stedet.
Mellem ribbenene.
- Du godeste! - Nej, nej, nej.
Sådan ...
Jeg kan se dets hjerte slå.
- Kom så. - Kom nu.
Kom så.
Hun skal nok klare den. Klarer du den? Sådan, Pixie!
Lad mig hvile
lad mig hvile
hvor ingen kan se mig
hvor ingen kan finde mig
hvor ingen kan såre mig
Vær stille.
En årle morgen da jeg gik af sted
markerne og engene strålede så grønt
fuglene kvidrede så smukt
så dejligt og henrivende
så årle om morgenen
da dagen gryede
Hr. Boldwood er her.
Tak. Tak, Jan. Tak.
Hr. Boldwood, sikke en behagelig overraskelse. Vil De sidde ned?
Velkommen.
En sang, frue.
Jeg har ikke en god sangstemme.
Kom nu, De har en yndig sangstemme.
Kom alle I smukke purunge piger
i jeres ungdoms vår
vogt nu over jeres have vel
lad ingen mand stjæle jeres timian
for når jeres timian er borte og væk
holder han af jer ej mere
og der hvor jeres timian voksede vildt
vil ruden sig nu brede
gartnerens søn stod parat
han gav mig blomster tre
lyserød, blå og violet så skær
og det rosenrøde træ
men jeg afslog den røde rosenbusk
og fik så piletræet
så alle tydeligt kan se
hvordan min elskede svigtede mig
- Vi var ganske gode sammen. - Det syntes jeg også.
Vi ville udgøre en god duo.
Jeg ville gerne takke Dem for ikke at bringe det emne på tale igen.
Det har ikke været let.
Ønsker De, at jeg følger Dem tilbage til huset?
Jeg kan godt lide at gå en runde om aftenen og sikre mig, at alt er i orden.
Så kan jeg gå med Dem.
Jeg har gjort det alene mangen en gang.
Farvel, hr. Boldwood. De har været meget elskværdig. Det var en fornøjelse.
- Hvem er De? - Undskyld, jeg er vist faret vild.
Vi er filtret sammen. Er De kommet til skade?
- Nej. - Jeg leder efter Weatherbury.
- Jeg håber ikke, jeg skræmte Dem. - Vi hænger sammen.
- Nu skal jeg. - Nej, lad mig gøre det selv.
Hvis De løfter foden et øjeblik.
De må ikke stirre.
Jeg har aldrig set så smukt et ansigt.
De burde ikke være her. Vær venlig at række mig lampen.
Det ser ud til at blive en ganske imponerende høst.
Frøken ...
Se der.
Hvem er han, Liddy?
Sergent Francis Troy. Han er adelig og meget lovende. Yderst kløgtig og net.
Veluddannet. Der var høje forventninger til ham.
Han opgav det hele for at blive soldat.
- Jeg tåler det ikke. - Hvad skal De, frøken?
Jeg vil sige, at han skal rejse.
Sergent Troy, jeg må insistere på, at De straks rejser.
- Det kan jeg ikke. - Vær venlig at følge med.
Hvad er De vred over?
Lad være.
Det, jeg sagde, eller måden, jeg sagde det på? Det må De da vide.
Der må være nogen, der fortæller Dem, at De er smuk.
- Ikke direkte, nej. - Men der er en, der kysser Dem?
Jeg er aldrig blevet kysset.
Kunne De ikke bare være gået forbi uden at sige noget?
Tilgiver De mig?
- Nej. - Hvorfor ikke?
Fordi det, De siger ...
Jeg sagde, at De var smuk.
Gad vide, om De kæmper lige så godt, som De taler.
Bedre.
Mød mig i morgen.
Det kan jeg ikke.
- Vil De ikke? - Jo, men ...
- Så gør det. - Nej.
Ingen ville vide det.
Vær venlig at gå.
I morgen.
Klokken otte.
Ved fordybningen i bregnerne.
Stoler De på mig?
Ja.
Jeg giver Dem mit ord som soldat på, at jeg ikke vil gøre Dem fortræd.
Sværdet er sløvt ...
... men De må ikke fare sammen.
Jeg skal prøve at lade være.
De skar mit hår af.
Sværdet kunne flå Dem levende.
- De sagde, jeg var tryg. - Det var De også. Fuldstændig tryg.
Jeg gav Dem mit ord.
Nu vil jeg tage dette.
Frøken Everdene.
Må jeg følges med Dem?
Jeg går gerne alene.
De bør holde Dem fra ham.
Han er ikke god nok til Dem.
Han er en ganske anstændig mand.
- Det mener jeg ikke. - Hvorfor ikke? Hvad har du hørt?
Du kender ham slet ikke. Det er bare rygter.
- Fordomme, fordi han er soldat. - Jeg kan godt lide soldater, men ikke ham.
Han har slet ingen samvittighed.
Hold Dem væk. De må ikke lytte til ham eller tro ham.
Få ham væk.
Hvad vedkommer det dig?
Jeg tror ikke, jeg har en chance, nu hvor De er af højere stand end mig.
Men tro ikke, jeg vil stille mig tilfreds med at være ubetydelig hele mit liv.
En dag vil jeg forlade Dem. Det kan De være sikker på.
Men jeg holder for meget af Dem til at se Dem gå til grunde på grund af ham.
Så hvis De ikke har noget imod det, bliver jeg ...
... så bliver jeg ved Deres side.
Farvel.
Hr. Boldwood ...
... De har været mig en kær ven de seneste måneder.
Og det er, fordi jeg sætter så stor pris på vores venskab, at jeg skriver.
Jeg er beæret over Deres frieri og har overvejet det nøje,-
- men jeg må fortælle Dem, at jeg til min egen overraskelse-
- har gennemgået, hvad der kun kan beskrives som et sindelagsskifte,-
- og jeg kan desværre ikke takke ja.
Jeg var ikke sikker på, du ville være her.
Hvor ville jeg ellers være?
Er du klar?
Er du sikker?
Hvordan lyder det her?
Fru Bathsheba Troy.
Alt i orden?
Kom så.
F.T. OG B.E. GUD VELSIGNE DEM
Mine herrer. Mine damer og herrer.
For kort tid siden havde jeg den lykke ...
... og det store held at møde denne engel.
Jeres frue.
Og nu står jeg foran jer som hendes ægtemand ...
... jeres herre ...
... og den stolteste mand, I nogensinde vil få at se.
Så vær venlige at fylde jeres glas,-
- og syng for min overmåde smukke hustru ...
... fru Bathsheba Troy.
Frøken Everdene, det bliver uvejr.
Oak, din store tamp. Du skal sige det til mig.
Det bliver uvejr. Vi skal have dækket høstakkene til, ellers mister vi høsten.
Jeg skal bruge fem-seks mænd i en time.
- Frank, måske bør vi ... - Nej, det er vores bryllupsfest.
Det bliver ikke regnvejr i aften. Min hustru forbyder det.
Du må have mig undskyldt.
Mine venner!
En sidste ting.
Selvom jeg ikke længere er sergent Troy,-
- er jeg stadig soldat i denne ene henseende.
Den bedste franske brandy ...
... og alle mand skal få en tredobbelt dram.
Skål på jeres gode helbred!
Kønne Polly kønne Polly det er mig der gør kur
kønne Polly kønne Polly det er mig der gør kur
Hun siger kravl ind ad vinduet der og
lad os komme i gang og giv mig en tur i høet min ven
mine bukser er stramme jeg kan ikke få dem op
der ligger en kniv i vindueskarmen skær dem nu op
og giv mig en tur i høet
fyrre uger senere kommer den vrælende unge
jeg har aldrig fortrudt at jeg kravlede derind
giv mig en tur i høet min ven
Gabriel!
- Hvad kan jeg gøre? - Det er for farligt!
Jeg kommer op!
Kom så.
Hold den nede.
- Det regner stadig ikke. - Det kommer det til.
Hold fast i mig! Kom her.
Jeg har været et fæ, Gabriel.
Jeg har altid foragtet fjollede piger,-
- som blev forblændet af smiger og en skarlagensrød uniform,-
- og nu har jeg gjort det, jeg havde forsvoret, jeg ville gøre.
Men han fortalte mig om en anden kvinde ...
... en endnu smukkere kvinde, han havde elsket, og jeg kunne ikke holde det ud.
Så fuld af jalousi og forvirring giftede jeg mig med ham.
Jeg vil ikke høre din mening om det. Jeg vil bare ...
Det forbyder jeg.
Gå i seng.
Jeg gør det færdigt alene.
Gabriel ...
Tak.
Hr.?
Hr. Boldwood!
Jeg ville sikre mig, at din frues høst var i sikkerhed.
Godt arbejde, Gabriel. Hun er heldig at have dig.
Vent et øjeblik.
De virker ikke rask.
De burde gå hjem.
Ja ...
Det vil jeg gøre.
Oak.
Du ved, at lykken ikke har tilsmilet mig på det sidste.
Jeg ville til at slå mig lidt til ro, men ...
... sådan skulle det ikke være.
Jeg er velsagtens gevaldigt ...
... til grin i sognet.
Men jeg vil gerne gøre noget klart.
Hun gav mig ikke løbepas.
Vi har aldrig været forlovet, uanset hvad folk siger.
Hun havde ikke lovet mig noget.
Og alligevel ...
... Gabriel ...
... føler jeg en umådelig sorg.
Ikke et ord til hende.
Vi forstår hinanden, ikke sandt?
Jo.
AFPRØV DIN STYRKE
Sit.
Bliv der. Vend om.
- Kan De undvære en mønt? - Nej.
Slå ham!
Kom så!
Slå ham!
Betal så, hr. Troy.
Tag dem bare.
Undskyld, kan De undvære en mønt?
Nej.
Fanny?
Goddag, Frank.
Goddag.
Hvor er du bleg.
- Åh, Frank. - Dine hænder ryster, min egen.
Jeg troede, du sagde All Souls, ikke All Saints. Jeg tog til den forkerte kirke.
Da jeg kom derhen, var du væk, og jeg bebrejder dig ikke noget,-
- men det har været meget hårdt. Jeg ...
Ikke nu.
Min hustru må ikke se dig.
Din hustru?
Fru Troy er meget smuk.
Ikke smukkere end dig.
Frank, du skal vide, at jeg bærer dit barn.
Hvad?
Jeg har begået en forfærdelig fejltagelse.
Men jeg vil gøre det godt igen.
Jeg sværger, at jeg vil finde et hjem til dig og vores barn.
- Du har sværget før, Frank. - Nej, denne gang ... Denne gang ...
Tag til Budmouth og bo på fattiggården.
- Fattiggården, Frank? - Kun i nat. Én nat.
Mød mig i morgen klokken 10 på broen.
Jeg tager alle de penge med, jeg har, og finder et hjem til dig.
Du kommer i sikkerhed, min egen, og jeg lover dig, jeg lover dig ...
... at jeg vil gøre det godt igen.
Ind i vognen.
Ved du, hvem den kvinde er?
Ja.
- Hvem er hun? - Hun er ikke nogen.
Ind i vognen.
Frank ...
Må jeg få 20 pund?
Til hvad?
Jeg skal bruge dem.
Hvis du fortsætter med at spille, mister vi gården.
- Det er ikke til at spille for. - Hvad så?
Hvad betyder det? Det er mine penge.
Arbejder jeg ikke for dem?
Nej, det gør du ikke.
Ikke rigtigt landbrugsarbejde.
Gør ikke noget, du vil fortryde.
Pengene skal bruges til gårdens udgifter.
Det er ikke en fejl, hr. Oak.
Dette var frøken Robbins sidste bopæl.
Fanny var min onkels tjenestepige, og vi vil behandle hende med respekt.
Måske skulle vi køre hende hen i kirken for natten.
Nej, bær hende indenfor.
Hvad døde hun af, Liddy?
Det ved jeg ikke, frøken.
Der løb nogle rygter, men ...
Fanny havde en kæreste, ikke?
Jo, frøken.
En soldat.
Kom med ovenpå og sid sammen med mig.
Jeg lader til at græde meget for tiden.
Førhen græd jeg aldrig.
Godnat, Liddy.
Godnat, frøken.
Hvad nu? Hvem er det?
- Jeg kan ikke blive ... - Bliv her.
Du må ikke kysse dem, Frank.
Jeg er stadig din hustru.
Denne kvinde, omend hun er død,-
- betyder mere for mig, end du nogensinde har gjort eller kan komme til.
Du betyder intet for mig nu.
Intet.
Fru Troy?
Jeg må desværre meddele Dem, at Deres mand er druknet.
- Det er et stort ansvar. - Sludder.
Der er ingen grund til, at en mand med dine evner ikke kan forvalte to gårde.
Og hvorfor ikke have en stærkere forbindelse mellem vores foretagender?
Tænk over det. 800 hektar under din ledelse.
Du får en del af overskuddet.
- Frøken Everdene har brug for mig her. - Og hendes gård vil komme først.
- Jeg skal have frøken Everdenes tilladelse. - Naturligvis.
Jeg ville ikke vove at gøre noget uden hendes velsignelse. Og ...
... hvis det vil hjælpe ...
... så har du en gammel kammerat her.
Georgie.
Jeg måtte tage til Norcombe Hill for at finde ham.
- Glæder det dig? - Ja, meget.
Vil jeg snart få at vide, hvad du beslutter dig for?
Ja.
Hej, Georgie.
Kom så. Kom så.
Du kommer frem i verden, Gabriel.
- Du skal naturligvis takke ja. - Kun med Deres billigelse.
Hvis jeg mister gården, har ingen af os en fremtid her.
De ved, hvor min troskab ligger.
Du er en yderst dygtig mand.
Naturligvis vil du nyde fremgang. Jeg ønsker ikke at holde dig tilbage.
Tak.
Kom så, Georgie.
De må have mig undskyldt, men jeg kan forstå, De står i gæld.
Deres afdøde mand.
Måske skulle vi skifte emne.
Måske kan jeg hjælpe.
Det er meget venligt af Dem,-
- men jeg vil ikke modtage nogen penge.
Jeg er en midaldrende mand ...
... som er villig til at beskytte Dem resten af Deres liv.
De kan drive Deres gård, hvis De ønsker, uden risiko.
Jeg vil betale Deres ...
... afdøde mands gæld og sikre gårdens økonomi.
Det kan være Deres tidsfordriv.
Vi ville naturligvis være nødt til at vente,-
- som det sig hør og bør.
Men når De er klar ...
... tilbyder jeg Dem beskyttelse.
Bekvemmelighed, en tryg havn.
Som min hustru.
De må i det mindste beundre min vedholdenhed.
Det gør jeg også.
- Holder De af mig? - Ja.
Og respekterer De mig?
Ja, i høj grad.
Er det ømhed eller respekt?
Det er svært for en kvinde at beskrive sine følelser-
- med et sprog, som er skabt af mænd til at udtrykke deres.
Hvis De er bekymret for, at De ikke føler lidenskab eller ...
... attrå ...
Hvis De er bekymret for blot at gifte Dem med mig på grund af skyldfølelse ...
... og ...
... og medynk og føler, at De lader Dem nøje ...
... så generer det mig ikke.
Hvornår skal De svare?
Inden jul.
Det er et skrækkeligt ansvar.
Hans fremtid hviler i mine hænder.
Måske også hans forstand.
- Kunne De holde af ham? - Du kan mene, at der fattes kærlighed.
Men kærlighed virker fortærsket og ynkeligt for mig nu.
Hvorfor spørger De mig?
Jeg har brug for en, der er saglig, for hvem det er ligegyldigt.
Så spørger De den forkerte.
Godaften, hr. Oak.
Godaften.
- Sådan. - Pas på.
Tak, fordi du er kommet, Oak.
Udmærket. Flot arbejde. Der skal bare mere pynt på.
Hvad synes du?
Jeg er ikke vant til at holde fester.
Måske skulle vi holde fest hvert år juleaften.
Jeg har inviteret hele landsbyen. Tror du, de kommer?
- Tror du, frøken Everdene kommer? - Det er jeg sikker på.
Jeg håber også, du kommer.
Frøken Everdene vil gerne have, du er her.
Måske en times tid.
Se, jeg ryster. Jeg er så nervøs.
Gabriel, vil du ...
- Så godt som du kan. - Jeg skal forsøge.
Er der en knude, der er særligt moderne?
De spørger den forkerte.
Hvad med kvinder?
Holder en kvinde sit løfte?
Har hun givet sit løfte?
Et underforstået løfte.
- Endnu en gang ... - Vil hun gøre det rette?
Hvis det ikke er ubelejligt.
Du er blevet kynisk på det sidste.
Hun gav ikke sit løfte dengang. Derfor brød hun ikke sit løfte.
Hun har heller ikke givet sit løfte nu.
Men det vil hun gøre i aften.
Det ved jeg.
Og når hun gør det ...
Jeg ville fortælle dig det på forhånd, Gabriel ...
... fordi jeg tror, jeg kender din hemmelighed.
Jeg har set jer sammen.
Hvordan du taler til hende.
Og betragter hende.
Og passer på hende.
Og jeg kender hendes ...
... store hengivenhed for dig.
Du har opført dig som et rigtigt mandfolk ...
... og da din elskværdighed er mit held ...
... vil jeg fortælle dig ...
... at jeg er dybt taknemmelig.
Kokkepigen vil gerne tale med Dem.
- Kys mig, Joseph. - Nej, lad være, Liddy.
Vil I have mig undskyldt?
Jeg ville sige farvel.
Gå tilbage og tal med staklerne. Du har knust deres hjerter.
Jeg egner mig ikke til den slags.
Det gør jeg heller ikke.
Gid jeg også kunne gå.
- Jeg må gå. - Ikke før I begge har danset.
Jeg insisterer.
Hr. Oak?
Tak.
Sig, hvad jeg skal gøre.
Gabriel.
Gør det rette.
Du må have mig undskyldt.
Frank.
Sort klæder dig.
Selvom det er lidt for tidligt.
Du er i live.
Og her står jeg trukket op af havet.
Nogle fiskere fandt mig og tog mig med i land.
Så opdagede jeg, at jeg var død, og fandt ud af, at jeg foretrak det.
I hvert fald et stykke tid.
- Hvorfor er du vendt tilbage? - Det er meget sært.
Jeg savnede dig.
Du virker ikke ret glad for at se mig.
Du sagde, at jeg intet betød for dig.
Gjorde jeg det?
Jamen man skal altid være ærlig.
Jeg er i bekneb for penge.
Jeg opgav mit erhverv for dig, og det virker lidt groft,-
- at du har en gård og et hus, mens jeg lever af ingenting.
- Jeg har ingen penge. - Så sælg gården.
Kom hjem.
Nej.
Jeg sagde, kom hjem.
Jeg er din mand, og du skal adlyde mig!
Åh gud.
Lad mig se.
Hvis det er nogen trøst, vil hans liv blive skånet.
Det var et jalousidrab.
Godmorgen, Liddy.
Det er en flot høst, frue. Den bedste i årevis.
- Kan vi få høstet, inden duggen falder? - Så sandelig. Heldet har været med os.
Kom og giv mig en hånd, Liddy.
Undskyld, jeg skræmte Dem.
Jeg ville rydde op. Jeg har ikke været her længe.
Skal du ind?
Vi skal øve. Jeg synger bas i koret.
Ja, jeg har hørt dig.
Så siger jeg undskyld.
Jeg havde håbet at kunne tale med Dem.
Vi har ikke talt så meget sammen, som jeg gerne ville.
Nej.
Jeg forlader England.
Forlader?
Jeg rejser til Amerika.
Der sejler en båd fra Bristol om fire dage med mig om bord.
Nu da gården er sikret.
Jeg kan forstå, at De skal have min opsigelse.
Nej, du kan rejse, når du vil.
Jeg rejser i morgen tidlig uden noget postyr.
Det tror jeg, er bedst.
Gabriel.
Vent.
Du vil synes, jeg er sær, men ...
... jeg har været bekymret. Har jeg fornærmet dig?
Nej, slet ikke.
Er det penge?
- Jeg vil betale dig, hvad du ønsker. - Jeg har ikke brug for penge nu.
- Et officielt partnerskab? - Eller et partnerskab.
Gården tilhører Dem alene. Det er den flotteste gård i miles omkreds.
- Hvorfor rejser du så? - Jeg sagde, jeg ville forlade Dem en dag.
Du må ikke rejse.
- Forbyder De det? - Hvis du ønsker det.
Jeg forbyder dig det.
Det er på tide, De udkæmper Deres egne slag.
Og vinder dem.
Så vi må tage afsked?
Det har De nok ret i.
Vent, Gabriel.
Tak, Gabriel.
Du troede på mig og kæmpede for mig ...
... og stod ved min side, da alle andre var imod mig.
Vi har været så meget igennem sammen.
Var jeg ikke din første hjertenskær?
Var du ikke min?
Nu skal jeg fortsætte uden dig.
Hvis jeg vidste ...
Hvis jeg vidste, du ville lade mig elske dig og gifte mig med dig ...
Men det vil du aldrig vide.
Hvorfor ikke?
Fordi du aldrig spørger mig.
Ville du sige nej igen?
Det ved jeg ikke.
Sandsynligvis.
Hvorfor gør du det så ikke?
Spørg mig.
Spørg mig, Gabriel.
Oversættelse: Louise Munk Alminde Scandinavian Text Service 2015